Las în urmă casa Şi din nou pornesc la drum.
Cânt împreună Cu un vechi prieten bun.
Alerg ca un copil.
Omul are noroc Doar de câteva ori, probabil...
Cântă, Hester!
Eşti entuziasmat!
Sigur că sunt! În sfârşit, am aflat unde poate fi Iorek.
S-ar putea să nu mai fie acelaşi urs pe care îl ştiam.
Un dement de vânător de foci l-a îmbătat.
L-a păcălit şi i-a luat armura.
Un urs cu armură nu e nimic fără armura sa!
- Hester! - Sunt aici.
Ce vezi?
Se pare că nu numai noi mergem spre Trollesund.
Lee, eşti sigur că Iorek o să vrea să creăm probleme?
Ursul acela ne-a salvat viaţa, Hester. Îi suntem datori.
Sincronizarea : cRaZyKong @ hdmonkey.org
MATERIILE ÎNTUNECATE
Seria I Episodul 4
Hei!
Acesta e un port petrolier. Nu se fumează pe chei.
Era să fac o greşeală îngrozitoare.
Lee Scoresby, aeronaut de închiriat.
Cine sunt oamenii aceştia?
Exact asta mă întreb şi eu. Nou-veniţii trezesc suspiciuni.
Am auzit un zvon care mă interesează.
Despre un urs.
E adevărat?
Da, şi eu am auzit un zvon
despre un aeronaut care provoacă scandal pe unde se duce.
E adevărat?
Iar începem...
- Prietenos loc... - Da...
Nu este. Putem să ne ferim de belele?
Gitani. Nu i-am mai văzut atât departe spre nord.
Spionul zburător trebuie să fi ajuns la dna Coulter.
- Să ne terminăm repede treburile aici. - Nici mie nu-mi place aici.
Cere-i ajutor Consulului Vrăjitoarelor. Să plecăm cât mai repede.
Ultima oară am văzut-o pe Serafina acum 40 de ani.
S-ar putea să nu-i placă ce vede.
Îmi amintesc cum arătai în tinereţe.
Nu erai prea chipeş nici atunci.
Eşti sigur că trebuie s-o iei pe fată?
Ceva îmi spune că voi avea nevoie de ea.
- E cu totul altfel aici. - Toată viaţa mi-am dorit să vin aici.
Acum, că sunt aici, nu mai sunt prea sigură că îmi doresc.
Lyra!
Lyra, vreau să vorbim, te rog...
Trebuie să ştiu dacă pot avea încredere în ce spune aletiometrul.
- Cum îl descifrezi? - Simt simbolurile sau le văd.
E ca şi cum aş coborî o scară pe întuneric.
Pui un picior mai jos şi mai e o treaptă.
Eu îmi las mintea să coboare şi mai găsesc un înţeles.
Parcă simt ce înseamnă fiecare.
E o şmecherie. Trebuie să-ţi concentrezi privirea.
Să zicem că vrei să întrebi aletiometrul:
"Ce fac părinţii tăi acum?"
Madona e dna Coulter...
Madona, zici?
Iar Asriel trebuie să fie globul.
Mă gândesc la părinţii mei când pun mâna aici
şi îndrept acul spre furnică, pentru că înseamnă "ocupată".
Dar de unde ştii înţelesurile?
Oamenii Magisteriumului. Ascunde-l, Lyra!
Înţelegi că bărbatul cu care ne vom întâlni este important?
Da.
Consulul e legătura între lumea oamenilor şi vrăjitoare.
El va decide dacă transmite mesajul nostru.
Şi avem nevoie de vrăjitoare.
Da, dar el va dori să ştie totul.
Doar Consulul poate contacta vrăjitoarele.
Trebuie să-i câştigăm încrederea.
Dacă are încredere în noi, vrăjitoarea Serafina Pekkala ne va veni în ajutor.
Ajutaţi de ea, îi vom găsi pe copii.
- Adică ne va conduce la Roger? - Da.
Ia-te după mine şi ţine chestia aia ascunsă. Bine?
Cu ce te pot ajuta, Farder Coram?
Am cunoscut o vrăjitoare cu ani în urmă,
în ţara Fen, din estul Engliterei.
Numele ei este Serafina Pekkala. Vreau să-i transmit un mesaj.
Ştiu despre relaţia ta cu Serafina Pekkala, Farder Coram.
Reprezint mai multe familii gitane care şi-au pierdut copiii.
Credem că există o organizaţie care capturează aceşti copii.
Pe ai noştri şi pe alţii. Şi îi duce în nord.
Avem nevoie de ajutorul ei ca să-i eliberăm.
Ei bine...
Ştii că relaţiile dintre vrăjitoare
şi autorităţi
sunt în perfectă cordialitate.
E datoria mea să le menţin astfel.
Vă referiţi la Magisterium?
Această luptă nu este a noastră.
Ne fură copiii!
Asta înseamnă război, pentru toţi!
Şi ştiu că Serafina va dori să se implice.
Copiii nu rămân aici pentru mult timp.
Sunt duşi mai departe, pe continent.
Ştiţi ce se întâmplă cu ei acolo?
Am auzit expresia "Procesul Maystadin"
sau despre... intercizie.
Procesul este învăluit în mister, dar zvonurile sunt tulburătoare.
De aceea nu vezi niciun copil pe străzile din Trollesund.
Şi noi am simţit consecinţele copiilor dispăruţi.
Atunci, vă las
să-i transmiteţi Serafinei ce rugăminte avem la ea.
Vino...
Înţeleg că eşti în posesia unui aletiometru.
Am ochi peste tot în Trollesund.
Da.
Pot să mă uit la el?
Ce splendoare!
Eşti şi în posesia cărţilor?
De fapt...
Pot să-l citesc.
E foarte înţelept din partea ta...
Cum?
Pur şi simplu.
Aş putea să te rog să-mi dai ocazia să văd cum faci?
Aici, sunt mai multe crenguţe de pin-de-nor.
Care este a Serafinei Pekkala?
Contactez vrăjitoarele prin intermediul pinului-de-nor.
Fiecare crenguţă e a unei vrăjitoare.
Arată-ne care este a Serafinei Pekkala.
Cameleon...
Şi Luna.
Aceasta e a ei.
Aş vrea să-ţi dau ceva, să iei cu tine.
Ţine această rămurică la tine. Dacă vreodată ai nevoie de ea...
Va veni.
Dr. Lanselius, pot să vă întreb ceva?
Bineînţeles.
Ce întrebare ar fi trebuit să vă punem?
Sunteţi slabi.
Sunteţi inimoşi, dar Magisteriumul are forţă.
Aş întreba unde pot obţine serviciile unui urs cu armură.
Am înţeles că urşii cu armură nu sunt în serviciul nimănui.
Există cel puţin unul în serviciul cuiva. Un exilat.
Şi-a făcut de râs semenii.
Dar priceperea lui la lucrul cu metalele îl face util oraşului.
Nu-i place ca necunoscuţii să ştie de el sau să se bage în treburile lui.
Îl găsiţi lângă barul lui Einarsson.
Dar nu va fi uşor să-l luaţi de acolo.
Numele lui este Iorek Byrnison.
Iorek Byrnison!
Iorek Byrnison, putem să-ţi vorbim?
Vrem să-ţi oferim de lucru.
Am de lucru.
Avem nevoie de luptători. Sau, cel mai probabil, vom avea.
Mergem în Nord,
într-un loc unde au dus nişte copii luaţi prizonieri.
Când îi găsim, sigur va trebui să luptăm.
Ce faci la atelierul ăsta?
Repar maşinăriile stricate. Ridic obiecte grele.
Ce fel de muncă este asta pentru un panserbjřrn?
Scuză-mă că îţi spun,
Iorek Byrnison...
Ai putea să trăieşti liber şi demn pe gheţuri,
să vânezi foci şi morse sau să te duci la război.
Să câştigi premii mari.
Îi ştiu pe cei pe care îi căutaţi voi.
Tăietorii de Copii.
Oamenii din acest oraş se prefac că nu văd!
Dar eu văd.
Şi eşti un laş, la fel ca ei?
Un laş?!
Avem nevoie de tine.
Nu sunt de vânzare.
E linişte azi.
- Curtea Consistorială are o audiere. - Adevărat?
Credeam că e aşa fiindcă ştiau că vin eu.
- N-am anunţat venirea ta. - Ştiu.
- Încercam să glumesc. - Scuzele mele...
Însă le place să se uite la mine atunci când trec.
Ai dobândit o reputaţie!
Reputaţia de a provoca probleme.
Repede! Nu-l putem lăsa pe cardinal să aştepte.
Credeam că m-am exprimat foarte clar!
Aşa este.
Încearcă să ţii capul plecat, stăpâneşte-te puţin.
V-aţi exprimaţi foarte elocvent.
Şi totuşi, după numai câteva zile, ai dat iama într-un colegiu
protejat de Oblăduirea Învăţaţilor,
subminând o relaţie care se menţine de veacuri.
Da.
Un incident foarte regretabil.
Mă bucur să te revăd, Marisa.
A trecut ceva timp.
Nu chiar atât de mult.
Să-ţi aduc ceva? Ştiu cât de mult îţi place să te hrăneşti.
Mâncare? Ceai? Apă?
Am sosit hrănită şi hidratată.
Treceţi la partea în care îmi spuneţi ce pedeapsă aveţi pentru mine.
Pedeapsă?
Ce cuvânt straniu!
Nu intenţionez să te pedepsesc.
Sunt sigură că nu e adevărat.
Mă tem că proiectul nostru a devenit prea zgomotos.
Părintele MacPhail va prelua conducerea Comitetului de Oblaţii.
De azi înainte, îţi retrag toate îndatoririle oficiale.
Minunat!
Să vă spun acum de ce n-o veţi face?
Şi de ce voi pleca în Nord mâine?
Îl am pe lordul Asriel.
Îl ai pe Asriel?
Într-o temniţă
controlată de urşi care sunt, în cazul acesta,
controlaţi de mine.
Mă voi duce în Nord şi vi-l voi da.
Drept serviciu.
În schimb, îmi veţi permite să continui proiectul până la capăt.
Şi îmi veţi permite să le adresez o întrebare
lui Fra Pavel şi aletiometrului său.
Preţul e mare!
Pentru Asriel e mic.
Ne aşezăm?
Să discutăm cum să facem? Vă rog!
Lyra, la cum ai vorbit cu ursul, putea să-ţi sfâşie gâtul.
Iar voi puteaţi să mă ţineţi prizonieră şi să mă vindeţi dnei Coulter.
Ştiu în cine să am încredere.
Dacă te înşeli, ai putea să-ţi faci rău.
Mi-aş face mai mult rău dacă n-aş avea încredere în nimeni.
Ce s-a întâmplat între tine şi Serafina?
Ne-am iubit.
Ai iubit o vrăjitoare?
Am avut un copil.
Un băiat.
A fost o epidemie. N-am putut să facem nimic.
A murit.
Ea a vrut să facă praf lumea...
Să se ducă până la Yambe-Akka, să lupte cu ea,
dacă aşa îl putea aduce înapoi.
Eu am vrut să jelesc în linişte.
N-am văzut-o de atunci.
După ce l-am îngropat pe băiatul meu...
Îmi pare nespus de rău, Farder Coram.
A fost demult.
Ziceţi ce vreţi despre Nord,
dar peste tot găseşti un bar plin de bărbaţi
care ar trebui să fie acasă, dar nu sunt.
Are careva chef să joace o partidă de Hazard?
Nu?
Dar o partidă de Hop şi Ţop?
E foarte simplu. Sunt trei poturi...
Potul hop, potul ţop şi potul cel mare.
Dacă puteţi miza pe un pot, jucaţi.
Beţi un pahar de rom fierbinte cu mine? Fac cinste.
Încerc doar să fac conversaţie.
De ce vă temeţi?
Că vă aflu secretele?
Că scormonesc după chestii dubioase? Nu fac asta.
Pur şi simplu caut un urs.
Arată maiestuos. Are o armură deosebită.
Ştiu, e cam ciudat pentru părţile astea.
Ştiţi cum arată un urs, nu-i aşa?
Blană deasă, dinţi mari, năsuc drăgălaş.
Da.
În clipa asta, sunteţi ori ignoranţi, ori de-a dreptul ostili.
Ce-i în mintea ta?!
Tu ai sărit la bătaie, tu o încasezi!
Ştiu ce-o să spui...
Hai! Sus! Lee, e rândul tău... Fă ceva!
Trebuie să loveşti.
Perfect! Încă o dată!
Sticla!
Foarte bine! Îmi place! Mai fă!
Era să mă nimereşti!
Frumoasă lovitură!
Acum ne distrăm!
Haide!
Lee, poţi s-o scoţi la capăt!
Ce faci? Urci?
Nu face asta, o să te prindă!
Ţineţi-l!
Aruncaţi-l afară!
Nu mai întreba de urşi, aeronautule!
Le-am arătat eu lor!
- Mi-am impus punctul de vedere. - Care?
Trei ceasuri şi un portofel.
Îmi doresc de mult să vizitez camera aceasta.
De obicei, nu dă voie oricui să vină aici.
Înţelegi că orice întrebare ar putea necesita săptămâni de studiu.
Vreau să-mi garantezi că, orice vei afla, eu voi şti prima.
Care este întrebarea?
E simplă.
Cine este Lyra Belacqua?
- Sunt sigur că tu... - Pune întrebarea, Fra Pavel!
A văzut cineva un urs?
Ce treabă ai tu cu un urs?
- Sângerezi? - Riscurile meseriei.
Care e meseria ta?
- Sunt aeronaut. - Cum ajunge un aeronaut...
Să-ţi vând un pont, puştoaico. Să nu enervezi pescăruşii.
- Nu vorbeşti serios. - Dacă se poate, nu.
O să vrea să te vadă? Ursul?
Sper că da.
Ştii unde e, nu? Iorek n-are ce căuta în oraş.
- De unde îl cunoşti? - E o moară stricată.
Pune întruna întrebări. Lee Scoresby.
- Poţi să-mi spui unde-l găsesc? - Eu mă ţin după ea.
Ce e cu el? De ce e prizonier?
O să-ţi spun după ce-mi spui şi tu ce ştii.
Altă dată.
De ce nu-mi spui?
Pentru că avem nevoie de el. Şi nu vreau să ni-l iei.
Serafina mi-a spus cândva că există o profeţie despre un copil.
Cred că ar putea fi Lyra. Oamenii văd ceva în ea.
Să-l fi văzut pe dr. Lanselius...
Ce figură a făcut când i-a răspuns la întrebări... Părea...
- Cum? - Lacom.
Lacom?
John, se întâmplă lucruri pe care nu le înţelegem.
Cu cât înaintăm spre Nord, cu atât trebuie s-o păzim mai bine.
Un spion?
Nu.
Consulul Vrăjitoarelor trebuie să fi transmis mesajul nostru.
Daimonul Serafinei.
Deci e adevărat.
Vrăjitoarele chiar au puterea să-şi trimită demonii departe.
M-am schimbat mult
de când m-ai văzut ultima oară, Kaisa.
Aşa este, Coran van Texel.
Permite-mi să ţi-l prezint pe John Faa.
Lordul gitanilor din Apus.
Ea e Kaisa, daimonul Serafinei Pekkala.
Regina clanului de pe lacul Enara.
Serafina îţi transmite urări de fericire.
Cât de departe e...
Şi întreabă dacă aţi venit să faceţi război.
Dacă de război e nevoie
ca să ne luăm înapoi copiii, atunci, suntem pregătiţi să-l facem.
- Sper că vrăjitoarele ne vor ajuta. - Nu toate.
Unele clanuri lucrează cu Comitetul de Oblaţii.
Cei care caută Praful.
Unde sunt acum aceşti vânători-de-Praf?
La patru zile nord-est de aici. Ei îi spun Staţia.
Vrăjitoarele îi spun Bolvangar.
Bolvangar?
Înseamnă "Câmpurile Răului".
Ne poţi duce acolo?
Serafina Pekkala vă va sprijini,
în orice direcţie o va apuca drumul vostru.
Ce crezi că e, Pan?
Ce o face să arate aşa?
Nu ştiu.
Dar e... extraordinar!
Crezi că aşa arată Praful?
E ceva în ea.
Nu chiar...
Parcă ar fi... un oraş.
A dispărut.
Poate că aletiometrul
ne spune unde să mergem, unde este Roger.
Poate.
Crezi că îi e frig?
Sper că nu.
Şi eu fac la fel.
Mă trezesc gândindu-mă la Billy în cele mai ciudate momente.
M-am trezit gândindu-mă la el pe closet, de dimineaţă.
Am auzit că ai întâlnit un urs.
Da.
Interesant?
Înfricoşător?
Derutant.
Categoric, nu aşa cum mă aşteptam.
O să-i aducem înapoi, Tony.
Ştiu.
Vom face orice e nevoie ca să-i aducem înapoi.
Lee, putem să luăm o pauză?
Căutăm de ore bune. Nu cred că e aici.
Iorek Byrnison!
A trecut ceva timp. Ce cauţi aici?
N-a trecut "ceva timp".
Au trecut trei ani.
- Trei ani. Atât de mulţi? - N-au fost trei ani buni.
Vrem să te ajutăm. Te putem ajuta?
Îţi sunt dator, amândoi ştim asta.
Cum mă poţi ajuta tu?
Unii arată bine despuiaţi. Tu, nu!
La cine e? Armura ta...
Sunt beat, Lee.
Nu mă comport cum ar trebui să se comporte un urs.
- Aş prefera să mă laşi. - Şi dacă nu vreau să plec?
Când văd un prieten vechi, înclin să-i spun pe unde am fost,
ce aventuri am avut.
Am făcut lucruri despre care nu pot vorbi.
Şi eu am făcut lucruri pe care prefer să nu le afle lumea.
Spune-mi ce-ai făcut. Nu te-am judeca. N-am putea.
Şi dacă merit să fiu judecat?
- Nu renunţa. - Am venit aici pentru tine, Iorek!
Atunci, ar trebui să pleci, Lee.
Pentru că nu te-am chemat şi nu vreau să rămâi.
Nu se întâmplă prea des să ne aştepte clienţii.
N-ai norocul ăsta, dle Sysselman. Nu mă predau.
Adevărat?
- Cu ce te pot ajuta? - Reprezint ursul.
Cazul ursului e închis.
Rectific. Mă reprezint pe mine prin urs.
Problema e că ai confiscat bunurile mele, nu ale lui.
- Mă îndoiesc, dle Scoresby. - De aceea l-am căutat.
Această chitanţă
atestă că eu, nu Iorek Byrnison, sunt proprietarul armurii.
A pierdut-o la o partidă de cărţi şi am venit s-o recuperez.
Armura ursului aparţine Magisteriumului.
Da...
Plăteşte pentru vărsare de sânge.
Păi...
Da. Documentul e corect, în ce priveşte Legea crimelor şi a datoriilor,
capitolul 3, paragraful 4.5.
Legea crimelor şi a datoriilor este înlocuită în acest caz
de Legea posesiei de bunuri,
partea a treia, subsecţiunea 4: Prevederi diverse.
Care arată clar, citez: "Posesia bunurilor îi revine..."
Te rog!
Nu-mi pune la îndoială inteligenţa...
Nu de inteligenţa dumitale mă îndoiesc, dle Sysselman.
Cine te-a plătit să scrii asta? Cât mă costă s-o rescrii?
Ai grijă de ce mă acuzi!
Nici cu bani nu rezolvăm? Te controlează bine, nu-i aşa?
- Oricare ar fi acuzaţia dumitale... - Nordul, din câte înţeleg...
A fost mereu locul celor care nu se adaptează sau nu vor...
Magisteriumul încearcă să acapareze puterea aici de o generaţie.
Nimeni nu le-a permis s-o facă. Până acum, poate.
Ai mare grijă!
E un urs. Nu poate fi sclav.
Al tău, al Magisteriumului sau al altcuiva.
Să-ţi fie ruşine, dle Sysselman!
Cred că am ajutat la îndepărtarea lui Iorek Byrnison
şi te-am ajutat să urci pe tronul care ţi se cuvine.
Sunt foarte pregătită.
Regele meu din Nord...
- Plecăm? - Da, vrăjitoarele ne vor ajuta.
Nu-l avem pe Iorek. Consulul a zis că avem nevoie de el.
Ne-a avertizat şi că sunt şanse mici să-l luăm.
Nu se ştie ce ne aşteaptă.
Cu Iorek de partea noastră, avem o şansă.
Lyra, am prins de veste că tatăl tău a fost luat prizonier
şi că e păzit de urşi cu armură.
Magisteriumul este pretutindeni, nu putem cuteza să aşteptăm.
- L-au luat pe Asriel? - Da.
Un motiv în plus să avem un urs cu armură de partea noastră.
Nu-l vrem.
Am făcut cercetări.
Iorek e pedepsit pentru că s-a bătut şi a distrus oraşul. Era beat.
E singurul motiv pentru care i-au luat armura.
E o sălbăticiune!
- Lyra, nu e nevoie. - Las-o!
Aletiometrul spune că l-au îmbătat şi l-au păcălit.
Niciun urs n-ar bea alcool, în mod normal.
A distrus sediul poliţiei şi banca.
Nu l-au împuşcat doar datorită talentului lui de a lucra cu metalele.
Întreabă aletiometrul dacă spun adevărul acum.
Nu e nevoie, fiindcă ştii că aşa este.
Eu aleg alături de cine să lupt.
E ultimul meu cuvânt!
Am auzit că ai primit o vizită.
Ce-a vrut dna Coulter de la tine?
Crezi că îţi pot spune asta? Nu-mi risc poziţia pentru atât.
Zău aşa, Ratty!
Mă confunzi cu cineva căruia îi pasă de poziţia ta.
Nu uita...
Ştiu ce fel de om eşti.
Ştiu despre predilecţiile tale perverse
şi despre problemele pe care ţi le-au provocat.
N-ar trebui să-mi faci asta!
Am nevoie de un răspuns...
... de la aletiometru.
Vreau să ştiu ce a descoperit Grumman.
E disident.
- E o erezie. - E datoria mea să înţeleg ereziile.
Atunci, cere-i permisiunea cardinalului înainte...
Nu mă adresez cardinalului, mă adresez ţie, Ratty!
Cum aflu ce a descoperit Grumman?
N-ai aprobarea lui sau a părintelui MacPhail...
N-am nevoie de aprobarea lui! Am nevoie doar de acordul tău!
Ai de gând să negi?
Sau trebuie să dezvălui totul despre tine întregii lumi?
Pentru că o voi face, din ranchiună,
dacă nu obţin ce vreau.
M-am gândit mai bine.
Întrebarea pe care vreau să o pun este:
"Cum pot afla ce a descoperit Grumman?"
Bine.
Trimite-mi vorbă imediat ce afli ceva.
Ştii ce, Lyra?
Un om din acest oraş îl cunoaşte pe urs.
Pan, eşti genial!
Îmi mai spui o dată ce căutăm aici?
E singurul loc din oraş unde găseşti un pat şi nişte potol rezonabil.
Mă îngrijorează că pentru tine contează mai mult baconul decât supravieţuirea.
Şi, apropo, ştii că se uită toată lumea la noi?
- E timpul să plecăm. - Nu plecăm fără Iorek.
Mulţumesc!
Ei ştiu că ai furat de la ei.
Cu fiecare clipă în plus petrecută aici...
- Ursul mi-a salvat viaţa, Hester. - Şi am venit să-l răsplătim.
- A spus că n-are nevoie de ajutor. - Cine n-are nevoie de ajutor?
Puştoaico, oricât de mult te plac, nu e momentul potrivit.
Îl reprezint pe John Faa, lordul gitanilor din Apus.
- Am vrea să te angajăm. - Nu vă permiteţi.
Dle Scoresby, Magisteriumul fură copii.
Trebuie să-i luăm înapoi!
Şi ne-am gândit că ne-ar prinde bine ajutorul unui aeronaut.
Am fi recunoscători pentru serviciile tale.
Plătim în aur.
Ştiu pentru ce luptaţi. Veţi pierde.
Joci cărţi?
Ce ştii tu despre cărţi?
Jucam cărţi cu învăţaţii acolo unde am stat.
Sunt mult mai deştepţi decât mine, dar câştigam, în general.
Am învăţat că, uneori, o mână proastă e arma cea mai bună.
Uneori, când n-ai nicio speranţă,
poţi să blufezi strălucit.
N-o să joc niciodată cărţi cu tine.
Avem nevoie de tine.
- Şi de urs. - Aveţi nevoie de urs.
Eu sunt pe planul al doilea.
Cum îl convingem să vină cu noi?
Ştiu că tu ştii.
Are obligaţii faţă de oraş.
Iorek rămâne aici.
E un urs cu armură. Ce ar putea...
I-au luat armura!
Ţi-ai dat seama fără ajutorul meu.
De ce e aşa de importantă armura lui?
Războiul e apa în care înoată şi aerul pe care îl respiră.
Nu. Fără armură...
Armura înseamnă pentru el cât înseamnă Hester pentru mine.
Armura lui e un fel de daimon?
Sufletul lui este în bucăţile acelea de metal.
Magisteriumul a ascuns-o bine.
Credeam că sunt în inferioritate în oraşul ăsta, dar am o meserie.
Dacă nu-i pot câştiga libertatea lui Iorek...
Unde s-a dus...
E rapidă.
Şi mi-a furat baconul.
Lyra, presupunând că vom reuşi, deşi sunt şanse slabe,
trebuie să-l convingi şi pe lordul Faa.
Lasă asta în seama mea.
Lyra, pe aici...
Pe aici...
Ştiu unde e armura ta, Iorek Byrnison.
Sau, cel puţin, ştiu cum s-o găsesc.
Cum ai putea să ştii unde este?
Nu înţeleg...
De ce nu-ţi faci altă armură din metalul de aici?
N-are nicio valoare!
Armura mea e făcută din fier-de-cer.
A fost făcută pentru mine, de mine.
Am căutat-o luni la rând.
Cum ai găsit-o tu?
Acesta.
Îmi spune adevărul.
Îl voi folosi, dacă vii cu noi.
Voi veni cu voi.
Dar am dreptul să mă răzbun!
Dacă vor încerca să mă oprească să-mi iau armura, vor muri!
Mi se pare corect.
Dar numai dacă încearcă să te rănească.
Bine. Unde e armura?
E ascunsă. A ascuns-o Magisteriumul.
E în pivniţa de la Oratoriu.
Nu e bine!
O să facă totul fărâme!
Trebuie să-l oprim!
Iorek! Opreşte-te!
Iorek!
Eliberaţi piaţa!
Mai repede! Băieţi...
Ţintiţi!
Foc!
Reîncărcaţi...
Reîncărcaţi! Acum!
Opreşte-te!
Dă-i drumul!
Ţi-am spus că, dacă mi se împotrivesc, mor.
Ai o datorie la mine. Acum o poţi plăti.
Fă ce te rog. Nu te lupta cu ei.
Şi la ea ai o datorie?
Fir-ar să fie, Iorek, strângi datorii mai repede decât mine.
Am auzit că se întâmplă ceva. Am venit să văd care-i treaba.
Te salut din nou, dle Sysselman. Te distrezi? Sper.
Întoarce-te şi vino cu mine!
- Te rog! - E doar o copilă, dar zice bine.
Au nevoie de ajutorul nostru. Să-i ajutăm.
Nu-ţi stă în fire să faci asta.
Totul e strâns. Chiar plecăm.
Lyra, crede-mă când îţi spun că îi vom înfrânge.
Bineînţeles.
Dar te-ar deranja dacă aş aduce mici ajutoare în plus?
- Cum ai... - A fost păcălit şi maltratat.
La fel ca gitanii. Întotdeauna au fost maltrataţi şi păcăliţi.
Practic, e gitan, la fel ca mine.
Lyra, nu poţi să-mi calci cuvântul tot timpul.
De acord! Cine vrea un copil neascultător?
Dar are dreptate. E un urs bun.
Nu vei avea nicio problemă, atât timp cât ne plăteşti pe amândoi.
El cine este?
- Ziceai că mi-a cerut ajutorul. - Nu, am spus că ar fi recunoscător.
Credeam că e deja recunoscător. Mi-ai stricat prezentarea.
Cum ţi-am spus că joc cărţi?
Lee Scoresby. Ştiu să lupt şi să zbor.
Nu sunt ieftin, dar nici nu trebuie. Veţi primi aur în schimbul aurului.
Şi veţi avea nevoie de cât mai mult ajutor.
E aeronaut. Are propriul balon.
Poate fi de folos.
Atunci, bun venit alături de noi, Lee Scoresby!
Ne aşteaptă o călătorie lungă şi primejdioasă.
Iofur!
Iofur...
Înţeleg că vrei ca întâlnirea să rămână secretă,
dar o să fie greu, dacă nu te văd.
- Nu-mi irosi timpul! - Nu, bineînţeles.
Ai dreptate.
Tu eşti rege...
Iar eu sunt impertinentă.
Sunt rege.
Iar tu nu eşti regină.
Îţi suntem foarte recunoscători că ne-ai ajutat să-l prindem pe Asriel.
Au încercat mulţi, dar numai tu ai reuşit.
- Şi totuşi... - Te îndoieşti de mine.
Rege Raknison,
te-am ajutat mult să scapi de Iorek Byrnison
şi să ajungi pe tron.
Iar eu am acceptat să-l capturez pe Asriel, ca să-mi plătesc datoria.
Dar acum e prizonierul meu, în temniţa mea.
Şi voi face cu el ce hotărăsc eu.
Atunci, poate,
ca reprezentant al poporului meu,
ţi-aş putea oferi ceva demn de tine.
În schimb, ai putea să-mi permiţi să supraveghez ce faci cu Asriel...
Sunt rege. Am deja tot ce-mi trebuie.
Vreau să spun că... ai putea fi botezat.
Pentru a fi acceptat în Magisterium.
Botezat?
Rege Iofur...
Eşti un urs extraordinar,
iar Magisteriumul ar fi mai puternic dacă ai face parte din el.
Dacă ai fi unul dintre noi.
Vrei să urmezi calea noastră?
Niciun urs n-a mai fost acceptat în Magisterium până acum.
Ai fi primul urs care ar primi botezul.
Şi singurul.
Dar nu mă înţelege greşit.
Onoarea ar fi de partea noastră.
În schimb, ar trebui să li-l dau pe Asriel?
Nu. Îl vei ţine aici.
Dar îi vei distruge laboratorul şi cercetările despre Praf.
Dar eu îl voi controla.
Îţi cer să-ti dovedeşti loialitatea faţă de noi,
ca să ne putem dovedi şi noi loialitatea faţă de tine.
Între timp, sunt sigură că ai multe treburi.
Cât de repede poate avea loc?
Procesul a început deja.
Asriel va fi controlat.
Aţi urmărit serialul MATERIILE ÎNTUNECATE
Seria I Sfârşitul episodului 4
Subtitrare: Retail